![](https://aipc.cat/wp-content/uploads/2023/09/bio-compostable.jpg)
L’impacte ambiental de les bosses de plàstic ha estat un tema recurrent de preocupació en els últims anys. Amb la creixent consciència sobre la necessitat de reduir la producció de plàstic i la seva posterior contaminació, les bosses compostables es presentaven com una alternativa prometedora. No obstant això, un estudi realitzat pel Consell Superior d’Investigacions Científiques (CSIC) ha revelat resultats alarmants sobre la toxicitat d’aquestes bosses, especialment quan s’exposen a la fotodegradació.
L’estudi, publicat a la revista Journal of Hazardous Materials, va centrar-se a analitzar la toxicitat de diferents tipus de bosses de plàstic en cèl·lules de peix zebra. Això inclou bosses compostables, bosses de plàstic convencional i altres bosses de plàstic reciclat.
Els resultats de l’estudi han posat de manifest un alt grau de toxicitat en les bosses compostables, un fenomen que augmenta quan se sotmeten a la fotodegradació. Això planteja serioses preocupacions sobre la seva utilització en la producció i emmagatzematge de productes alimentaris i la seva posterior eliminació.
En l’estudi, es va realitzar una extracció de les bosses per analitzar els compostos tòxics que podrien alliberar-se a l’entorn. La toxicitat d’aquests compostos es va avaluar en cèl·lules de peix zebra en tres situacions diferents: exposició directa a les mostres de les bosses, després de sotmetre les bosses a una simulació de degradació mitjançant radiació ultraviolada (fotodegradació), i mitjançant petits fragments de les bosses que es van convertir en abonament o compost. També es va analitzar l’abonament resultant del procés de compostatge de les bosses.
Els resultats de la investigació van mostrar que les cèl·lules exposades a les bosses de plàstic convencional no van presentar rastres de toxicitat, mentre que les bosses compostables i les de plàstic reciclat sí que ho van fer. Segons Cinta Porte, autora principal de l’estudi i investigadora de l’IDAEA-CSIC, “La nostra hipòtesi és que els fabricants afegeixen additius químics per a elaborar les bosses biodegradables i de plàstic reciclat que podrien ser especialment tòxics”.
Les bosses de plàstic biodegradables, sovint trobades a la secció de fruita i verdura dels supermercats, solen estar marcades amb el segell “OK compost”, que indica que compleixen amb les característiques i la legislació vigent per al seu compostatge industrial. No obstant això, l’estudi liderat per l’IDAEA-CSIC demostra que la toxicitat d’aquestes bosses es transfereix a l’abonament durant el procés de biodegradació, amb la consegüent acumulació de contaminants que podrien afectar el medi ambient i la salut de la població.
Amparo López Rubio, investigadora de l’IATA-CSIC, assenyala: “La toxicitat observada pot derivar tant dels additius utilitzats durant el processament com dels fragments dels plàstics biodegradables produïts durant el compostatge”. Per tant, sorgeix la necessitat urgent d’investigar exhaustivament la migració i l’ecotoxicitat d’aquests nous materials i establir un marc normatiu basat en l’evidència científica per assegurar la innocuïtat abans que arribin al mercat.
El problema rau en la manca d’identificació dels compostos químics específics afegits a aquestes bosses compostables, ja que molts additius estan protegits per patents. Els investigadors destaquen que aquest estudi és només una aproximació preliminar i insten a continuar investigant la toxicitat detectada en les bosses biodegradables. A més, destaquen la importància de prendre mesures per regular els additius plàstics afegits a aquestes bosses i promoure una interacció oberta i transparent amb les empreses per avançar en el desenvolupament de materials que, a més de ser més sostenibles, siguin segurs.